Referència de la notació del GNU LilyPond: 2.1.7 Càntics salms i himnes

### 2.1.7 Càntics salms i himnes

La música i la lletra dels càntics, salms i himnes solen seguir un format ben establert dins de qualsevol església en particular. Tot i que els formats poden diferir d’una església a una altra, els problemes de gravat que sorgeixen són força semblants, i s’estudien a aquesta secció.

#### Referències per a càntics i salms

El gravat del cant gregorià en diferents estils de notació es descriuen a Notació antiga.

#### Vegeu també

Referència de la notació: Notació antiga.

Snippets: Vocal music.

#### Preparació d’un càntic

La preparació moderna dels càntics utilitza notació moderna amb un nombre variable d’elements agafats de la notació antiga. Algunes dels elements i mètodes a considerar es presenten aquí.

Els càntics fan servir amb freqüència figures negres sense plica per indicar l’alçada, agafant les duracions del ritme parlar del text.

>     stemOff = { \hide Staff.Stem }

>     \relative c' {
>       \stemOff
>       a'4 b c2 |
>     }

Els càntics sovint ometen les línies divisòries o utilitzen barres de compàs retallades o discontínues per indica pauses a la música. Per ometre totes les barres de compàs de tots els pentagrames, suprimiu completament el gravador de barres:

>     \score {
>       \new StaffGroup <<
>         \new Staff {
>           \relative {
>             a'4 b c2 |
>             a4 b c2 |
>             a4 b c2 |
>           }
>         }
>         \new Staff {
>           \relative {
>             a'4 b c2 |
>             a4 b c2 |
>             a4 b c2 |
>           }
>         }
>       >>
>       \layout {
>         \context {
>           \Staff
>           \remove Bar_engraver
>         }
>       }
>     }

Les línies divisòries també es poden treure pentagrama a pentagrama:

>     \score {
>       \new ChoirStaff <<
>         \new Staff
>         \with { \remove Bar_engraver } {
>           \relative {
>             a'4 b c2 |
>             a4 b c2 |
>             a4 b c2 |
>           }
>         }
>         \new Staff {
>           \relative {
>             a'4 b c2 |
>             a4 b c2 |
>             a4 b c2 |
>           }
>         }
>       >>
>     }

Per suprimir les línies divisòries sols d’una secció de música, tracteu-la com si fos una cadència. Si la secció és llarga, us podria caldre inserir línies divisòries “mudes” amb `\bar ""` per indicar on es pot produir el salt de línia.

>     \relative a' {
>       a4 b c2 |
>       \cadenzaOn
>       a4 b c2
>       a4 b c2
>       \bar ""
>       a4 b c2
>       a4 b c2
>       \cadenzaOff
>       a4 b c2 |
>       a4 b c2 |
>     }

Els silencis o pauses als càntics poden indicar-se mitjançant barres de compàs modificades.

>     \relative a' {
>       a4
>       \cadenzaOn
>       b c2
>       a4 b c2
>       \bar "'"
>       a4 b c2
>       a4 b c2
>       \bar ";"
>       a4 b c2
>       \bar "!"
>       a4 b c2
>       \bar "||"
>     }

Com a alternativa, s’usa a vegades la notació del cant gregorià per a les pauses o silencis, tot i que la resta de la notació sigui moderna. Aquest exemple fa servir una marca `\breathe` modificada:

>     divisioMinima = {
>       \once \override BreathingSign.stencil = #ly:breathing-sign::divisio-minima
>       \once \override BreathingSign.Y-offset = #0
>       \breathe
>     }
>     divisioMaior = {
>       \once \override BreathingSign.stencil = #ly:breathing-sign::divisio-maior
>       \once \override BreathingSign.Y-offset = #0
>       \breathe
>     }
>     divisioMaxima = {
>       \once \override BreathingSign.stencil = #ly:breathing-sign::divisio-maxima
>       \once \override BreathingSign.Y-offset = #0
>       \breathe
>     }
>     finalis = {
>       \once \override BreathingSign.stencil = #ly:breathing-sign::finalis
>       \once \override BreathingSign.Y-offset = #0
>       \breathe
>     }

>     \score {
>       \relative {
>         g'2 a4 g
>         \divisioMinima
>         g2 a4 g
>         \divisioMaior
>         g2 a4 g
>         \divisioMaxima
>         g2 a4 g
>         \finalis
>       }
>       \layout {
>         \context {
>           \Staff
>           \remove Bar_engraver
>         }
>       }
>     }

Els càntics solen ometre la indicació de compàs i sovint també ometen la clau.

>     \score {
>       \new Staff {
>         \relative {
>           a'4 b c2 |
>           a4 b c2 |
>           a4 b c2 |
>         }
>       }
>       \layout {
>         \context {
>           \Staff
>           \remove Bar_engraver
>           \remove Time_signature_engraver
>           \remove Clef_engraver
>         }
>       }
>     }

Els càntics de salms en la tradició anglicana solen ser senzills, amb set compassos de música, o dobles, amb dos períodes de set compassos. Cada grup de set compassos es divideix en dues meitats, que corresponen a les dues meitats de cada vers, normalment separats mitjançant una doble línia divisòria. Sols s’utilitzen rodones i blanques. El primer compàs de cada meitat sempre conté un únic acord en rodones. Aquest és la “nota de recitat”. Els càntics se solen centrar sobre la pàgina.

>     SopranoMusic = \relative {
>       g'1 | c2 b | a1 | \bar "||"
>       a1 | d2 c | c b | c1 | \bar "||"
>     }

>     AltoMusic = \relative {
>       e'1 | g2 g | f1 |
>       f1 | f2 e | d d | e1 |
>     }

>     TenorMusic = \relative {
>       c'1 | c2 c | c1 |
>       d1 | g,2 g | g g | g1 |
>     }

>     BassMusic =  \relative {
>       c1 | e2 e | f1 |
>       d1 | b2 c | g' g | c,1 |
>     }

>     global = {
>       \time 2/2
>     }

>     % Useu marcatge per centrar el cant sobre la pàgina
>     \markup {
>       \fill-line {
>         \score {  % centrat
>           <<
>             \new ChoirStaff <<
>               \new Staff <<
>                 \global
>                 \clef "treble"
>                 \new Voice = "Soprano" <<
>                   \voiceOne
>                   \SopranoMusic
>                 >>
>                 \new Voice = "Alto" <<
>                   \voiceTwo
>                   \AltoMusic
>                 >>
>               >>
>               \new Staff <<
>                 \clef "bass"
>                 \global
>                 \new Voice = "Tenor" <<
>                   \voiceOne
>                   \TenorMusic
>                 >>
>                 \new Voice = "Bass" <<
>                   \voiceTwo
>                   \BassMusic
>                 >>
>               >>
>             >>
>           >>
>           \layout {
>             \context {
>               \Score
>               \override SpacingSpanner.base-shortest-duration = #(ly:make-moment 1/2)
>             }
>             \context {
>               \Staff
>               \remove Time_signature_engraver
>             }
>           }
>         }  % Final de la partitura
>       }
>     }  % Final del marcatge

Altres enfocaments per a la preparació d’aquest càntic es mostren al primer dels següents fragments de codi.

#### Fragments de codi seleccionats

#### Notació de responsos o salms

Aquest tipus de notació s’utilitza per als cants salmòdics, en les quals les estrofes no sempre tenen la mateixa longitud.

>     stemOff = \hide Staff.Stem
>     stemOn  = \undo \stemOff

>     \score {
>       \new Staff \with { \remove "Time_signature_engraver" }
>       {
>         \key g \minor
>         \cadenzaOn
>         \stemOff a'\breve bes'4 g'4
>         \stemOn a'2 \section
>         \stemOff a'\breve g'4 a'4
>         \stemOn f'2 \section
>         \stemOff a'\breve^\markup { \italic flexe }
>         \stemOn g'2 \fine
>       }
>     }

Els càntics i altres textos litúrgics poden disposar-se d’una forma més lliure, i possiblement usin elements de notació agafats de la música antiga. Sovint la lletra s’imprimeix per sota i alineada amb les notes. En aquest cas, les notes es disposen espaiades d’acord amb les síl·labes en comptes de fer-lo amb les duracions de les notes.

#### Plantilla per a notació de música antiga (transcripció moderna de cant gregorià)

Aquest exemple mostra com fer una transcripció moderna de cant gregorià. El cant gregorià no té compàs ni pliques; utilitza sols caps de nota de blanca i de negra, i unes marques especials que indiquen silencis de diferents longituds.

>     \include "gregorian.ly"

>     chant = \relative c' {
>       \set Score.timing = ##f
>       f4 a2 \divisioMinima
>       g4 b a2 f2 \divisioMaior
>       g4( f) f( g) a2 \finalis
>     }

>     verba = \lyricmode {
>       Lo -- rem ip -- sum do -- lor sit a -- met
>     }

>     \score {
>       \new GregorianTranscriptionStaff <<
>         \new GregorianTranscriptionVoice = "melody" \chant
>         \new GregorianTranscriptionLyrics = "one" \lyricsto melody \verba
>       >>
>     }

#### Vegeu també

Manual d’aprenentatge: Visibilitat i color dels objectes, Plantilles de conjunts vocals.

Referència de la notació: Notació antiga, Barres de compàs, Modificació dels connectors (plug-ins) de context, Gravat del cant gregorià, Música sense compassos, Visibilitat dels objectes.

#### Puntuació d’un salm

El text d’un salm anglicà se sol imprimir en versos separats a sota del cant.

Els cants senzills (amb set compassos) es repeteixen per a cada vers. Els cants dobles (amb 14 compassos) es repeteixen per a cada parell de versos. S’insereixen marques dins del text per indicar la forma en la qual encaixen amb el cant. Cada vers es divideix en dues meitats. Se sol utilitzar un signe de dos punts per indicar aquesta divisió. Això correspon a la doble línia divisòria de la música. El text abans dels dos punts es canta amb els tres primers compassos de la música; el text després dels dos punts es canta amb els últims quatre compassos.

S’insereixen línies de compàs simples (o en alguns casos una coma invertida o un altre símbol semblant) entre el text per indicar on cauen les línies divisòries de la música. Al mode de marcatge, es pot introduir una línia de compàs simple amb el símbol de comprovació de compàs, la barra vertical, `|`.

>     \markup {
>       \fill-line {
>         \column {
>           \left-align {
>             \line { O come let us sing | unto the | Lord : let }
>             \line { us heartily rejoice in the | strength of | our }
>             \line { sal- | -vation. }
>           }
>         }
>       }
>     }

Altres símbols poden requerir glifs dels tipus de lletra `fetaMusic`. Per veure més detells, consulteu Tipus de lletra.

>     tick = \markup {
>       \raise #1 \fontsize #-5 \musicglyph "scripts.rvarcomma"
>     }
>     \markup {
>       \fill-line {
>         \column {
>           \left-align {
>             \line { O come let us sing \tick unto the \tick Lord : let }
>             \line {
>               us heartily rejoice in the \tick strength of \tick our
>             }
>             \line { sal \tick vation. }
>           }
>         }
>       }
>     }

On hi ha una rodona a un compàs, tot el text que correspon a aquest compàs es recita sobre aquesta nota al ritme de la paraula. On hi ha dues notes en un compàs, sol haver-hi sols una o dues síl·labes corresponents. Si hi ha més de dues síl·labes, se sol inserir un punt per indicar on es produeix el canvi de nota.

>     dot = \markup {
>       \raise #0.7 \musicglyph "dots.dot"
>     }
>     tick = \markup {
>       \raise #1 \fontsize #-5 \musicglyph "scripts.rvarcomma"
>     }
>     \markup {
>       \fill-line {
>         \column {
>           \left-align {
>             \line {
>               O come let us sing \tick unto \dot the \tick Lord : let
>             }
>             \line {
>               us heartily rejoice in the \tick strength of \tick our
>             }
>             \line { sal \tick vation. }
>           }
>         }
>       }
>     }

A alguns salteris (llibres de salms) s’usa un asterisc per indicar un tall a una secció recitada en lloc d’una coma i les síl·labes accentuades o lleugerament allargades s’indiquen en estil negreta.

>     dot = \markup {
>       \raise #0.7 \musicglyph "dots.dot"
>     }
>     tick = \markup {
>       \raise #1 \fontsize #-5 \musicglyph "scripts.rvarcomma"
>     }
>     \markup {
>       \fill-line {
>         \column {
>           \left-align {
>             \line { Today if ye will hear his voice * }
>             \line {
>               \concat { \bold hard en }
>               | not your | hearts : as in the pro-
>             }
>             \line { vocation * and as in the \bold day of tempt- | }
>             \line { -ation | in the | wilderness. }
>           }
>         }
>       }
>     }

A altres salteris es col·loca un accent sobre la síl·laba per indicar l’èmfasi.

>     tick = \markup {
>       \raise #2 \fontsize #-5 \musicglyph "scripts.rvarcomma"
>     }
>     \markup {
>       \fill-line {
>         \column {
>           \left-align {
>             \line {
>               O come let us \concat {
>                 si \combine \tick ng
>               }
>               | unto the | Lord : let
>             }
>             \line {
>               us heartily \concat {
>                 rejo \combine \tick ice
>               }
>               in the | strength of | our
>             }
>             \line { sal- | -vation. }
>           }
>         }
>       }
>     }

L’us del marcatge per centrar text i per disposar les línies en columnes es descriu a Donar format al text.

#### Vegeu també

Manual d’aprenentatge Salms, Plantilles de conjunts vocals.

Referència de la notació: Tipus de lletra, Donar format al text.

#### Compassos parcials a melodies d’himne

Freqüentment, les melodies d’himne comencen i acaben cada línia de música amb compassos parcials de forma que cada línia de música correspon exactament amb una línia de text. Això requereix una ordre `\partial` al principi de la música i ordres `\bar "|"` o `\bar "||"` al final de cada línia.

#### Plantilla per a himnes

Aquest fragment de codi mostra una forma de preparar un himne quan cada línia comença amb un compàs parcial. També mostra com afegir els versos com a text independent a sota de la música.

>     Timeline = {
>       \time 4/4
>       \tempo 4=96
>       \partial 2
>       s2 | s1 | s2 \breathe s2 | s1 | s2 \caesura \break
>       s2 | s1 | s2 \breathe s2 | s1 | s2 \fine
>     }

>     SopranoMusic = \relative g' {
>       g4 g | g g g g | g g g g | g g g g | g2
>       g4 g | g g g g | g g g g | g g g g | g2
>     }

>     AltoMusic = \relative c' {
>       d4 d | d d d d | d d d d | d d d d | d2
>       d4 d | d d d d | d d d d | d d d d | d2
>     }

>     TenorMusic = \relative a {
>       b4 b | b b b b | b b b b | b b b b | b2
>       b4 b | b b b b | b b b b | b b b b | b2
>     }

>     BassMusic =  \relative g {
>       g4 g | g g g g | g g g g | g g g g | g2
>       g4 g | g g g g | g g g g | g g g g | g2
>     }

>     global = {
>      \key g \major
>     }

>     \score {  % Start score
>       <<
>         \new PianoStaff <<  % Start pianostaff
>           \new Staff <<  % Start Staff = RH
>             \global
>             \clef "treble"
>             \new Voice = "Soprano" <<  % Start Voice = "Soprano"
>               \Timeline
>               \voiceOne
>               \SopranoMusic
>             >>  % End Voice = "Soprano"
>             \new Voice = "Alto" <<  % Start Voice = "Alto"
>               \Timeline
>               \voiceTwo
>               \AltoMusic
>             >>  % End Voice = "Alto"
>           >>  % End Staff = RH
>           \new Staff <<  % Start Staff = LH
>             \global
>             \clef "bass"
>             \new Voice = "Tenor" <<  % Start Voice = "Tenor"
>               \Timeline
>               \voiceOne
>               \TenorMusic
>             >>  % End Voice = "Tenor"
>             \new Voice = "Bass" <<  % Start Voice = "Bass"
>               \Timeline
>               \voiceTwo
>               \BassMusic
>             >>  % End Voice = "Bass"
>           >>  % End Staff = LH
>         >>  % End pianostaff
>       >>
>     }  % End score

>     \markup {
>       \fill-line {
>         ""
>         {
>           \column {
>             \left-align {
>               "This is line one of the first verse"
>               "This is line two of the same"
>               "And here's line three of the first verse"
>               "And the last line of the same"
>             }
>           }
>         }
>         ""
>       }
>     }

>     \layout {
>       \context {
>         \Score
>         caesuraType = #'((bar-line . "||"))
>         fineBarType = "||"
>       }
>     }

>     \paper {  % Start paper block
>       indent = 0     % don't indent first system
>       line-width = 130   % shorten line length to suit music
>     }  % End paper block

#### LilyPond — Referència de la notació v2.24.4 (branca estable).