Referència de la notació del GNU LilyPond: 3.2.4 Creació de notes al peu

### 3.2.4 Creació de notes al peu

Es poden crear dos tipus de notes al peu: automàtiques i manuals.

#### Notes al peu dins d’expressions musicals

#### Panoràmica de les notes al peu

Les notes al peu dins d’expressions musicals cauen dins de dues categories:

Notes al peu basades en esdeveniments

  S’adjunten a un esdeveniment en particular. En són exemples d’aquests esdeveniments les notes soltes, les articulacions (com indicacions de digitació, accents, indicacions dinàmiques) i els post-esdeveniments (com les lligadures d’expressió i les barres de corxera manuals). La forma general de les notes al peu basades en esdeveniments és com segueix:

  >     [direcció] \footnote [marca] desplaçament text-de-la-nota música

Notes al peu basades en temps

  Es lliguen a un punt temporal determinat, dins d’un context musical. Algunes instruccions com `\time` i `\clef` en realitat no usen esdeveniments per crear objectes com la indicació de compàs i la clau. Un acord tampoc crea un esdeveniment per sí mateix: la seva plica o gafet es crea al final d’un pas de temps (nominalment, a través d’un dels esdeveniments de nota que conté). Una nota al peu basada en temps permet anotar aquest tipus d’objectes de presentació sense referir-se a cap esdeveniment.

  Una nota al peu basada en temps permet que aquests objectes de presentació es poden anotar sense fer referència a un esdeveniment. La forma general per a les notes al peu basada en temps és:

  >     \footnote [marca] desplaçament text-de-la-nota [Context].Nom-del-Grob

Els elements per a les dues formes són com segueix:

direcció

  Si (i sols si) el `\footnote` s’està aplicant a un post-esdeveniment o articulació, ha d’anar precedida d’un indicador de direcció (`-, _, ^`) amb l’objecte d’adjuntar la música (amb una marca de nota al peu) a la nota o silenci precedent.

marca

  és un element de marcatge o cadena de caràcters que especifica la marca de nota al peu que s’usa per marcar tant el punt de referència com la pròpia nota al peu en la part inferior de la pàgina. Es pot ometre (o, de forma equivalent, substituir-se per `\default`) en el qual cas es genera un numero seqüencialment de forma automàtica. Tals seqüències numèriques es reinicien en cada pàgina que conté una nota al peu.

desplaçament

  és una parella de números tal com ‘`#(2 . 1)`’ que especifica els desplaçaments en X i en Y en unitats d’espais de pentagrama a partir del límit de l’objecte en el qual es desitja situar la marca. Els valors de desplaçament positius s’agafen a partir del cantó superior dret, els valors negatius a partir del cantó inferior esquerre i zero implica que la marca se centra sobre el cantó.

Context

  és el context en el qual es crea el grob que rep la nota al peu. Es pot ometre si el grob està en un context del nivell inferior, per exemple, un context `Voice`.

Nom-del-Grob

  especifica un tipus de grob a marcar (com ‘`Flag`’ per al gafet). Si es dóna, la nota al peu no s’adjunta a una expressió musical en particular, sinó a tots els grobs del tipus especificat que ocorren en aquest moment de temps musical.

text-de-la-nota

  és l’element de marcatge o cadena de caràcters que especifica el text de la nota al peu que utilitza en la part baixa de la pàgina.

música

  és l’esdeveniment musical, post-esdeveniment o articulació que s’està anotant.

#### Notes al peu basades en esdeveniments

Una nota al peu s’adjunta a un objecte de presentació causat directament per l’esdeveniment que correspon a música, amb la sintaxi següent:

>     \footnote [marca] desplaçament text-de-la-nota música

>     \book {
>       \header { tagline = ##f }
>       \relative c'' {
>         \footnote #'(-1 . 3) "Una nota" a4
>         a4
>         \footnote #'(2 . 2) "Un silenci" r4
>         a4
>       }
>     }

No és possible marcar un acord complet amb una nota al peu basada en esdeveniment: un acord, fins i tot el que conté una sola nota, no produeix un veritable esdeveniment per sí mateix. Malgrat això, les notes individuals que estiguin dins de l’acord si es poden marcar:

>     \book {
>       \header { tagline = ##f }
>       \relative c'' {
>         \footnote #'(2 . 3) "No funciona" <a-3>2
>         <\footnote #'(-2 . -3) "Funciona" a-3>4
>         <a-3 \footnote #'(3 . 1/2) "També funciona" c-5>4
>       }
>     }

Si es desitja que la nota al peu s’adjunta a un post-esdeveniment o articulació, l’ordre `\footnote` ha d’anar precedida per un indicador d’adreça, `-, _, ^`, i seguida pel post-esdeveniment o articulació que es desitja anota com a argument música. En aquesta forma, la `\footnote` es pot considerar com una simple còpia del seu últim argument amb una marca de nota al peu adjunta. La sintaxi és:

>     direcció \footnote [marca] desplaçament text-de-la-nota música

>     \book {
>       \header { tagline = ##f }
>       \relative {
>         a'4_\footnote #'(0 . -1) "Lligadura forçada cap avall" (
>         b8^\footnote #'(1 . 0.5) "Barra manual forçada cap amunt" [
>         b8 ]
>         c4 )
>         c-\footnote #'(1 . 1) "Tenuto" --
>       }
>     }

#### notes al peu basades en temps

Si l’objecte de presentació que rep la nota al peu està reutilitzat indirectament per un esdeveniment (com un objecte `Accidental`, alteració, o `Stem`, plica, causats per un esdeveniment `NoteHead`, cap de nota), el nom del grob GrobName de l’objecte de presentació és necessari després del text de la nota al peu, en lloc de música:

>     \book {
>       \header { tagline = ##f }
>       \relative c'' {
>         \footnote #'(-1 . -3) "Un bemoll" Accidental
>         aes4 c
>         \footnote #'(-1 . 0.5) "Un altre bemoll" Accidental
>         ees
>         \footnote #'(1 . -2) "Una plica" Stem
>         aes
>       }
>     }

Malgrat això, observeu que quan s’especifica el nom d’un grob, s’adjunta una nota al peu a tots els grobs d’aquest tipus dins de l’instant del temps actual:

>     \book {
>       \header { tagline = ##f }
>       \relative c' {
>         \footnote #'(-1 . 3) "Un bemoll" Accidental
>         <ees ges bes>4
>         \footnote #'(2 . 0.5) "Articulació" Script
>         c'->-.
>       }
>     }

Una nota dins d’un acord pot rebre una nota al peu individual, basada a l’esdeveniment. L’únic grob causat directament per una nota d’un acord és ‘`NoteHead`’, per la qual cosa l’ordre de nota al peu basada en esdeveniment sols és apta per afegir una nota al peu a la ‘`NoteHead`’ dins d’un acord. Tots els altres grobs de notes d’acord estan causats indirectament. La pròpia ordre `\footnote` no ofereix cap sintaxi per especificar al mateix temps un tipus concret de grob i també un esdeveniment concret al qual adjuntar la nota. Malgrat això, es pot usar una ordre `\footnote` basada en temps per especificar el tipus de grob, i després d’afegir l’ordre `\single` com prefix, amb l’objectiu que s’apliqui sols a l’esdeveniment següent:

>     \book {
>       \header { tagline = ##f }
>       \relative c'' {
>         < \footnote #'(1 . -2) "Un La" a
>           \single \footnote #'(-1 . -1) "Un sostingut" Accidental
>           cis
>           \single \footnote #'(0.5 . 0.5) "Un bemoll" Accidental
>           ees fis
>         >2
>       }
>     }

Nota: Quan les notes al peu s’adjunten a diversos elements musicals que estan dins del mateix musical, com ocorre a l’exemple anterior, les notes al peu es numeren des dels elements més alta als més baixos tal i com apareixen a la sortida impresa, no a l’ordre en el qual s’escriuen al flux d’entrada.

Els objectes de presentació com les claus i les armadures de canvi de tonalitat estan, més bé, causades per propietats que canvien, i no per esdeveniments. D’altres, com les línies divisòries i els números de compàs, són una conseqüència directa del pas del temps. Per aquesta raó, les notes al peu sobre tals objectes tenen que basar-se en el seu temps musical. Les notes al peu basades en temps són preferibles també quan es marquen coses com les pliques i les barres de corxera a acords: atès que aquestes funcionalitats de cada acord individual estan assignades normalment a un sol esdeveniment dins de l’acord, seria imprudent descansar en una elecció particular.

A les notes al peu basades en temps, sempre s’ha d’especificar explícitament l’objecte de presentació en qüestió, i si el grob es crea dins d’un context diferent al de nivell més baix, s’ha d’especificar el context apropiat.

>     \book {
>       \header { tagline = ##f }
>       \relative c'' {
>         r1 |
>         \footnote #'(-0.5 . -1) "Canvi de compàs" Staff.TimeSignature
>         \time 3/4
>         \footnote #'(1 . -1) "Plica d'acord" Stem
>         <c e g>4 q q
>         \footnote #'(-0.5 . 1) "Línia divisòria" Staff.BarLine
>         q q
>         \footnote #'(0.5 . -1) "Canvi de tonalitat" Staff.KeySignature
>         \key c\minor
>         q
>       }
>     }

Es poden usar marques personalitzades com alternatives a les marques numèriques, i es pot suprimir la línia d’anotació que uneix l’objecte marcat amb la seva marca:

>     \book {
>       \header { tagline = ##f }
>       \relative c' {
>         \footnote "*" #'(0.5 . -2) \markup { \italic "* La primera nota" } a'4
>         b8
>         \footnote \markup { \super "$" } #'(0.5 . 1)
>           \markup { \super "$" \italic " La segona nota" } e
>         c4
>         \once \override Score.Footnote.annotation-line = ##f
>         b-\footnote \markup \tiny "+" #'(0.1 . 0.1)
>           \markup { \super "+" \italic " Editorial" } \p
>       }
>     }

Es mostren més exemples de marques personalitzades a Notes al peu en text independent.

#### Notes al peu en text independent

S’utilitzen dins d’un element de marcatge fora de qualsevol expressió musical. No es traça una línia fins el punt de referència: la marca simplement segueix a l’element de marcatge que es referencia. Es poden inserir les marques automàticament, en el qual cas són numèriques. De forma alternativa, es poden aportar manualment marques personalitzats.

Les notes al peu per a text independent com marques automàtiques i personalitzades es creen de formes diferents.

#### Notes al peu en text independent amb marques automàtiques

La sintaxi d’una nota al peu sobre text independent amb marques automàtiques és

>     \markup { … \footnote text nota … }

Els elements són:

text

  és l’element de marcatge o cadena de caràcters que es desitja anotar.

nota

  és l’element de marcatge o cadena de caràcter que especifica el text de la nota al peu que utilitza a la part baixa de la pàgina.

Per exemple:

>     \book {
>       \header { tagline = ##f }
>       \markup {
>         "Un melodia"
>         \footnote "simple" \italic " Meva"
>         "es mostra a sota. És una"
>         \footnote "composició" \italic " Ago 2012"
>         "recent."
>       }
>       \relative {
>         a'4 b8 e c4 d
>       }
>     }

#### Notes al peus sobre text independent amb marques personalitzades

La sintaxi d’una nota al peu sobre text independent amb marques personalitzades és

>     \markup { … \footnote marca nota … }

Els elements són:

marca

  és un element de marcatge o cadena de caràcters que especifica la marca que s’usa per senyalar el punt de referència. Observeu que aquesta marca no s’insereix automàticament abans de la pròpia nota al peu.

nota

  és l’element de marcatge o cadena de caràcters que especifica el text de la nota que apareix en la part baixa de la pàgina, precedida per la marca especificada.

Es pot usar com marca un caràcter fàcil de teclejar, com * ó +, segons es mostra en Notes al peu dins d’expressions musicals. De forma alternativa, es poden usar àlies en ASCII (vegeu Àlies d’ASCII):

>     \book {
>       \paper { #(include-special-characters) }
>       \header { tagline = ##f }
>       \markup {
>         "Es mostra a sota"
>         \footnote "*" \italic "* Per mi"
>         "una melodia simple.  És una composició"
>         \footnote \super &dagger; \concat {
>           \super &dagger; \italic " Ago 2012"
>         }
>         "recent."
>       }
>       \relative {
>         a'4 b8 e c4 d
>       }
>     }

També poden utilitzar-se codis de caràcters Unicode per especificar les marques (vegeu Unicode):

>     \book {
>       \header { tagline = ##f }
>       \markup {
>         "Es mostra a sota"
>         \footnote \super \char##x00a7 \concat {
>           \super \char##x00a7 \italic " Per mi"
>         }
>         "una melodia simple.  És una composició"
>         \footnote \super \char##x00b6 \concat {
>           \super \char##x00b6 \italic " Ago 2012"
>         }
>         "recent."
>       }
>       \relative {
>         a'4 b8 e c4 d
>       }
>     }

#### Vegeu també

Manual d’aprenentatge: Objectes i interfícies

Referència de la notació: Àlies d’ASCII, Globus d’ajuda, Llista de caràcters especials, Indicacions de text, Scripts de text, Unicode.

Referència de funcionament intern: FootnoteEvent, Footnote, Footnote_engraver.

#### Advertiments i problemes coneguts

Diverses notes al peu de la mateixa pàgina sols poden anar apilades unes sobre les altres; es poden imprimir a la mateixa línia.

Les notes al peu no es poden adjuntar a `MultiMeasureRests` (silencis multicompàs), o barres de corxera automàtiques ni a la lletra de les cançons.

Les notes al peu poden col·lisionar amb les pautes, objectes `\markup`, altres marques de notes al peu i línies d’anotació.

#### LilyPond — Referència de la notació v2.24.4 (branca estable).